‫זה מה שהרג אותו?‬
‫אני שואל אותך. האם זה פשוט השתחרר‬ ‫והרג את שגריר האימפריה?‬
‫בשביל לתפוס גרגר חול בודד, ‬ ‫עליך למלא את המסננת ולנער.‬
‫גש לעבודה.‬
‫אתה מושך המון תשומת לב, קיקונוג׳י.‬
‫ציידי הסמוראים באים.‬
‫אפשר לבוא אתך?‬
‫אין לנו ברירה.‬ ‫-האם זה אומר...‬
‫אני אהיה המאסף, כדי לפצות על מה שקרה קודם.‬
‫שכחו מהם, לסגת!‬
‫קיקוצ׳יו!‬
‫אני לא אתן לך לברוח!‬
‫חברים, הצילו את האיכרים האלה!‬
‫- מבוסס על הסיפור ״שבעת הסמוראים״‬ ‫מאת אקירה קורוסאווה -‬
‫- פרק שביעי: החבר -‬
‫אלו השודדים! הם באו לתפוס אותנו!‬
‫הם סורקים את התבואה.‬
‫לא נותר לנו הרבה זמן.‬
‫בחיי, הסמוראים עוד לא הגיעו?‬
‫- דיווח מיוחד: שגריר האימפריה בבירה נרצח -‬
‫נראה שהחוף פנוי.‬
‫מה עושים עכשיו?‬
‫שנברח מפה ונחפש דרך מילוט?‬
‫מה שלא נעשה, אני גווע ברעב.‬
‫ברחנו מבלי לקחת אורז, אפילו לא גרגר אחד.‬
‫אני מתנצל.‬ ‫-לא, זה בסדר.‬
‫אנו יכולים להימלט בעזרת חבר.‬
‫אתה חושב על מישהו מסוים?‬
‫יש את אשתי לשעבר.‬
‫הייתה לך אישה?‬
‫בהנחה שהם עדיין פה.‬
‫נלך לשם עם שקיעה.‬
‫נוחו קצת עד אז.‬
‫בוא לפה, בחור גדול. יש לי משהו בשבילך.‬
‫לא, אולי פעם הבאה.‬
‫- גחלילית -‬
‫אני הבא בתור!‬
‫סוחרים מלוכלכים.‬
‫בקבוק נוסף!‬
‫התשלום מראש.‬
‫אם אין לך, זה נגמר.‬
‫היי, אני אשא אותם בשבילך.‬
‫תודה, שיצ׳ירוג׳י.‬
‫אין בעיה.‬
‫נקטר מתוק!‬
‫אדוני.‬
‫אה, יוקינו! הספיק לך מהמסיבה הזאת?‬
‫אתה לא חייב לעשות זאת.‬
‫קשה להיפטר מהרגלים ישנים, את יודעת.‬
‫מעולה! זה בשר צלופח?‬
‫מצאתי אחד טרי מהיום.‬
‫זה גן עדן!‬
‫אתה יודע, יש גחלילית...‬
‫אל תעשה שום דבר מסוכן!‬
‫מה? אני אחזור בקרוב.‬
‫יש לי כסף, אם זה מה שאתה רוצה.‬
‫אני לא צריך את הכסף שלך!‬
‫סמוראי, אדוני, הנח את החרב שלך בבקשה.‬
‫שקט!‬
‫אני, שיגן קוגה, הלוחם השלישי ‬ ‫המהולל מקרב מצודת ג׳ינמניווה.‬
‫הגורל התאכזר אליי באשמתכם, הסוחרים!‬
‫בוא לא נעשה פה הצגה.‬
‫אני אחתוך אותך אם תעמוד בדרכי!‬
‫איזה אוויל.‬
‫למה אתה...‬
‫כפר המרפא נועד עבור שלווה ומנוחה.‬
‫אני לא ארשה לך להתנהג פה באופן כה ברברי.‬
‫אפשר להציע לך משקה?‬
‫איך אתה מעז ללגלג על לוחם כמוני?‬
‫סמוראים כבר לא כל כך פופולריים ‬ ‫תחת ההנהגה הנוכחית.‬
‫אז מספיק.‬
‫כאילו שאתה יודע בכלל מה זה להיות סמוראי!‬
‫האורח שלנו עוזב.‬
‫לא ראיתי את זה מגיע.‬
‫מארו זימן את כל הסמוראים לאסיפה.‬
‫כדאי לך לצאת מקוגאקיו.‬
‫או שאולי תנטוש את חיי הלחימה?‬
‫אתה עוד תשלם על זה!‬
‫חכה רגע!‬
‫החשבון שלך!‬
‫כה יפה!‬
‫מה זה המקום הזה?‬
‫ובכן, זה...‬
‫זה מקום בו אנשים שרים ורוקדים‬ ‫ושוכחים מהצרות שלהם, נכון?‬
‫ריפוי הלב, אפשר לומר?‬
‫מעין סוג של טיהור?‬
‫המעמד החברתי לא ממלא תפקיד‬ ‫מרגע שנכנסים למקום הזה.‬
‫שמעתי שלאימארו אין השפעה במקום הזה.‬
‫לפחות על הנייר.‬
‫דרך אגב, מה עם קיקוצ׳יו?‬
‫אתה לא תוהה מה עלה בגורלו?‬
‫מה אפשר לומר? הוא מסוג האנשים ‬ ‫שיצליחו להימלט מהגיהינום.‬
‫אני בטוח שנראה את פניו בקרוב.‬
‫אתם כל כך עקשנים! ‬ ‫כנראה שחייכם לא יקרים לכם.‬
‫אין בזה טעם אלא אם תבואו הנה!‬
‫אתה תמיד פועל בלי מחשבה תחילה.‬
‫הוא כל כך מלא בעצמו.‬
‫אתה מתכוון לסמוראי ההוא?‬
‫הסמוראים של היום התדרדרו להיות ‬ ‫שומרי ראש או שודדים עלובים.‬
‫ובכל זאת, אתה שומר על דרכי הסמוראי.‬
‫לא, ויתרתי עליהן.‬
‫שקר.‬
‫לא הפסקת עם זה לחלוטין.‬
‫אומרים שגחליליות צעירות‬
‫משמיעות קולות צרצור במים.‬
‫כן, כשהן טורפות חרקים אחרים.‬
‫אבל הן גדלות בשקט.‬
‫אני תמיד אשאר פה.‬
‫אני חייב לך את זה.‬
‫כולך דיבורים. איך אני יכולה להאמין לך?‬
‫יקירי.‬
‫אתה נראה טוב, שיצ׳ירוג׳י.‬
‫עבר זמן רב!‬
‫האם תיתן לנו קורת גג?‬
‫אפשר לסדר את זה.‬
‫סליחה על ההפרעה.‬
‫בואו!‬
‫תודה לך על האירוח!‬
‫האיש הזה מפחיד.‬
‫שד נהר?‬
‫אני לא שד נהר, אני סמוראי!‬
‫אל תעמדו בדרכי!‬
‫הסמוראי המכני נמצא בכפר המרפא.‬
‫כפר המרפא.‬
‫זה ״אשתי לשעבר״, שיצ׳ירוג׳י.‬
‫שיצ׳ירוג׳י?‬
‫פה, קצושירו.‬
‫טמבל, אף אחד לא לקח ‬ ‫את ״אשתי לשעבר״ ברצינות.‬
‫זה האדם אתו אני חולק זיכרונות מלחמה רבים.‬
‫אני מבין.‬
‫ומי את?‬
‫שמי יוקינו.‬
‫אשתו של שיצ׳ירוג׳י? יפה מאוד!‬
‫לא, אני לא אשתו של שיצ׳ירוג׳י.‬
‫איך נפגשתם?‬
‫ובכן, אני הוצאתי אותו מהנהר.‬
‫את... מה?‬
‫זה קרה לפני חמש שנים בערך.‬
‫משית אותו מהנהר? ‬ ‫זה נשמע כמו הסיפור של משה!‬
‫כן, נכון!‬
‫הוא נסחף בנהר בתוך התיבה שלו.‬
‫אימארו רודף אחריכם?‬
‫נראה שהוא נוטר לנו טינה משום מה.‬
‫שמעתי ששגריר האימפריה נרצח.‬
‫זו הסיבה לציד הסמוראים.‬
‫איזה בלגן.‬
‫עכשיו כשאימארו נגדך, כמה זמן ‬ ‫הטירה הזאת שלך תחזיק מעמד?‬
‫לא קשה לבקע את ההגנות.‬
‫אבל ישנה דרך מילוט סודית.‬
‫האם היא מובילה אל מחוץ לקוגאקיו?‬
‫החלק הבעייתי הוא לעבור ‬ ‫דרך הרשת של השיקימוריביטו.‬
‫אני תוהה אם הם יאפשרו לנו לחצות.‬
‫טוב, אף אחד מעולם לא יצא משם.‬
‫טוב, מספיק עם ההפחדות.‬
‫נסו בבקשה כמה ממטעמי בית הגחליליות.‬
‫וואו, איזו סעודת מלכים!‬
‫מעדן!‬
‫הכלל הראשון לאורז טעים הוא מים טובים.‬ ‫-הבחנת בזה?‬
‫אני יודע יותר על אוכל מאשר על לחימה.‬
‫העבר את זה סביב בבקשה.‬
‫קצושירו, אתה מסמיק.‬
‫באמת?‬
‫פשוט קצת חם פה, זה הכול.‬
‫יקירי, תן לי לקרר אותך קצת.‬
‫הוא נבוך.‬
‫אתם נראים כמו חבורה נחמדה.‬
‫האנשים האלה אספו סמוראים ‬ ‫כדי להגן על הכפר שלהם מפני השודדים.‬
‫אנו הסמוראים שהם הצליחו למצוא עד כה.‬
‫אתם הולכים להילחם בשודדים?‬
‫נכון מאוד.‬
‫- גחלילית -‬
‫להילחם נגד השודדים. כה מפחיד.‬
‫אחות, למה את לא אוכלת?‬
‫אני לא מסוגלת ליהנות ‬ ‫בזמן שהאנשים בכפר גוועים ברעב.‬
‫אל תהיי כה נוקשה, זה מעדן!‬
‫הייתה רק שנה אחת בה יכולנו לאכול דג שלם.‬
‫אבל כעת, אין לנו דבר מלבד קושי.‬
‫אתם לא תצליחו להתחזק אם תמיד תהיו מותשים.‬
‫אני מתנצלת.‬
‫יקירי.‬
‫טוב, בואו נשתעשע קצת!‬
‫וואו, זה מדהים!‬
‫כה נפלא!‬
‫אפשר להציע לך משקה?‬
‫אני לא במצב הרוח המתאים.‬
‫אתה טרוד, נכון?‬
‫יש לנו קצת זמן, רוצה לראות ‬ ‫את אילן היוחסין שלי?‬
‫אז מה דעתך?‬
‫למי אכפת?‬
‫פתח!‬
‫תמו שעות הפתיחה של השער. בואו מחר בבקשה.‬
‫ברגע שהשער נסגר, אפילו לאדונים אסור לעבור.‬
‫אתה לא מקשיב, כנראה שאין לנו ברירה.‬
‫אין יוצאים מן הכלל. אין... יוצאים...‬
‫אז ידעת על כך.‬
‫על כך שאני עוד בחיים.‬
‫אז ויתרת על להיות סמוראי?‬
‫אחרי התקרית בתעלה, חשבתי שעדיף לי בלי זה.‬
‫ואז ירד הלילה, והקתדרלה ‬ ‫התמוטטה עליי באוויר הקר.‬
‫חשבתי שזה הסוף שלי.‬
‫אז פרשת מלחימה?‬
‫לחימה?‬
‫איזו מילה נוסטלגית.‬
‫הזמנים השתנו, לא?‬
‫אתה מחדד את הכישורים, ‬ ‫ואז נוטש את הלחימה ומתבודד.‬
‫נהפך לאדון פאודלי.‬
‫ככה כולם האמינו.‬
‫אבל דרוש כסף כדי להתבסס ‬ ‫בעולם הזה, לא חנית.‬
‫כמה שאתה צודק.‬
‫שודדי העולם הזה‬
‫חתכו אותם, חתכו אותם, היחתכו בידם‬
‫אנו ניחתך בידם‬
‫אני אבוא אתך.‬
‫זה יהיה קרב קשה, ללא תגמול בכסף או אדמות.‬
‫נכון.‬
‫אתה עלול למות בקרב הזה.‬
‫בטח כיף להיות צעירה, עם עור כה יפה.‬
‫גם ככה אני תמיד מכוסה בעפר.‬
‫אני יכולה לאפר אותך אחרי האמבטיה.‬
‫איפור? לא, זה...‬
‫בחייך, במקום הזה אנו שוכחות מצרות העולם.‬
‫אז, הסמוראי הצעיר הזה.‬
‫קצושירו?‬
‫הוא די חמוד, לא?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אתם נראים טוב יחד.‬
‫אני לא מתעניינת בבחורים.‬
‫אך כשאני רואה את יוקינו ושיצ׳ירוג׳י יחד,‬ ‫אני חושבת שזה מדהים.‬
‫תודה.‬
‫אבל בסוף מומוטארו הולך לחסל את המפלצות.‬
‫אנחנו מוקפים באויבים!‬
‫לפה הסמוראי המכני הלך, נכון?‬
‫אני תוהה אם קירארה שם בפנים.‬
‫האויב נמצא בחוץ!‬ ‫-מה?‬
‫איך הם שמעו על כך?‬
‫אף אחד לא יכל לראות אותנו.‬
‫נראה שניאלץ להילחם שוב.‬
‫הער את כולם!‬
‫ישנה תעלת ניקוז תת קרקעית.‬ ‫אנו יכולים להימלט בסירה.‬
‫מה אתה רוצה?‬ ‫-אנו ציידי סמוראים, בוא אתנו.‬
‫יש לך עיניים חדות. רוצה לראות ‬ ‫את אילן היוחסין שלי?‬
‫קרקשן!‬
‫האידיוט הזה!‬
‫בחיי, עוד פעם הוא? הוא כמו מגיפה.‬
‫הוא בא לפה!‬
‫סליחה שאיחרתי.‬
‫אז פה הייתם כל הזמן!‬
‫מה קרה? אתם נראים מדוכדכים.‬
‫אל דאגה, הכול בסדר עכשיו כשאני פה.‬
‫אנחנו נהיה בסדר!‬
‫מצאתי אותך, קירארה!‬
‫במקום שכזה? זה לא יפה.‬
‫למה שלא תבואי אתי?‬
‫טוב, אני אטפל בכולכם!‬
‫אנו נמצאים בכפר המרפא. השימוש בחרבות אסור.‬
‫אני מבקש מכם לא להילחם פה.‬
‫אתה נראה די מיומן.‬
‫היי, הוא אמר שהשימוש בחרבות אסור!‬
‫האמנם?‬
‫רצפה מתהפכת!‬
‫כולם, רדו למטה.‬
‫קמביי, עבר זמן מה מאז הקרב האחרון שלנו.‬
‫כולם, לטעון בסימן שלי. הבנתם?‬
‫לא, זה לא יעבוד!‬
‫זה יהיה נורא אם נפגע בפניה של קירארה!‬
‫אדון צעיר, סמוך על הכישורים שלי.‬
‫לא.‬
‫השתמש בראש שלך! חשוב על משהו אחר.‬
‫היי! טסאי!‬
‫אתה מוכרח לעזוב, נכון?‬ ‫-אני מצטער.‬
‫ידעתי שלא ויתרת על להיות סמוראי.‬
‫אני מקווה שזה לא יותר מדי ‬ ‫עבור פונדק הגחלילית.‬
‫אני אעשה את מה שמוטל עליי.‬
‫אני לא רוצה להפריע באמצע, אבל האויב מתקרב!‬
‫אם אתה מצטרף, בוא הנה!‬
‫קיקונוג׳י!‬
‫שכחת משהו.‬
‫תודה.‬
‫תן לשודדים לחסל אותך, לא אכפת לי!‬
‫יוקינו!‬
‫מומוטארו ישוב הביתה עם שלל רב!‬
‫אני מבטיחה!‬
‫אז קוראים לו מומוטארו?‬
‫אני מצטער שגררנו אותך לתוך זה.‬
‫זה הכול באשמתנו.‬
‫על מה אתם מדברים? כל זה היה רק חלום.‬
‫הם באים הנה.‬
‫יש שם מישהו!‬
‫השיקימוריביטו.‬
‫- בפרק הבא -‬
‫- פרק שמיני: השומרים -‬
‫תרגום כתוביות: ניר סבג‬